.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
9. MAI 1940
HITLER HAR INVADERT POLEN, TSJEKKOSLOVAKIA, DANMARK, NORGE
3 MILLIONER TYSKE SOLDATER STÅR VED BELGIAS GRENSE,
KLARE TIL Å EROBRE RESTEN AV EUROPA
DET BRITISKE PARLAMENT HAR TAPT TILLIT TIL STATSMINISTER CHAMBERLAIN
MAN LETER ALLEREDE ETTER HANS AVLØSER
Kom til orden!
Mr. Speaker!
Kom til orden!
Opposisjonspartiets leder, Clement Attlee.
Mr. Speaker,
jeg har tydeligvis ikke uttrykt meg klart nok!
La det ikke være noen tvil om mine
meninger om Mr. Chamberlains fremtid som statsminister.
Mine herrer!
Hold an!
Tatt i betraktning hans år
med passivitet og inkompetanse,
anser vi ham som personlig ansvarlig...
Personlig ansvarlig for at nasjonen nå er katastrofalt uforberedt
på å møte nazismens fare!
Kom til orden!
Skam Dem!
Vi er i krig, Mr. Speaker.
I krig.
Vi ser nå bort fra hvorvidt han er skikket som leder i fredstid.
Men han har vist seg å være ute av stand til å lede oss i krigstid!
Kom til orden!
Orden, sa jeg.
Til beste for nasjonen
er vi, opposisjonspartiet,
villige til å gå i koalisjon
med det styrende Konservative partiet.
Såkalt styrende!
Kom til orden!
Men ikke, og aldri,
under ledelse av Mr. Chamberlain,
som har tapt Underhusets tillit!
Til landets beste: Fratre!
Gå av, og la oss finne en ny leder!
Sitt ned! Skam Dem!
Skam Dem!
Hvor er Winston?
Han vil ikke ha sine avtrykk på drapsvåpenet.
Kom til orden!
Siden opposisjonen avviser en regjering med meg som leder,
må vi nå velge min etterfølger.
En som har nødvendig styrke
til å danne en koalisjonsregjering.
Jeg fratrer i morgen.
Men jeg ville la mitt eget parti,
og herrene jeg respekterer høyest,
få vite det først.
- Det må bli Halifax. - Hør, hør!
Uten tvil. Vår utenriksminister.
Halifax.
Ingen tvil. Halifax.
Takk for deres tillit.
Men min tid er ennå ikke kommet.
Men hvem, da?
Den som påtar seg vervet, må utforske alle muligheter...
Deriblant diplomatiske forhandlinger.
Selvsagt.
For å gjenopprette freden i Europa.
- Absolutt. - Hør, hør!
Det er bare én kandidat.
Bare én mann opposisjonen vil akseptere.
Å, nei. Det er ikke mulig.
Nei. Dette er absurd.
9. MAI
10. MAI
Strekker han hånden ut, og sier "hit", må De forutse hva han vil ha.
Sort penn, rød penn, papir, "klopp"... altså hullemaskin.
CHAMBERLAIN FRATRER
Så egoistisk å fratre i slike tider.
- Ville jeg bli med til Downing Street? - Ikke etter puddingen du serverte sist.
Han mumler, man hører ikke alt.
Skriv raskt på maskin. Korte perioder, dobbel linjeavstand.
Han hater enkel linjeavstand. Hater det!
Lykke til.
Til Frankrikes ambassadør.
Da tyske styrker
har rykket inn i Nederland,
ber Nederland...
Kom an! Telegram!
Ber Nederland
om forsikring
om at franske styrker nå vil rykke...
Nei, straks vil rykke.
Inn i...
For å forsvare Belgia.
Stopp.
Frankrikes ambassadør, sir.
Monsieur ambassadør.
Har de allerede invadert Belgia?
Nederland og Belgia?
Jeg overbringer straks Deres appell til statsministeren.
Ja. Situasjonen er fremdeles meget uklar.
Ja.
Farvel.
"Til Frankrikes ambassadør. Da tyske..."
Nei, kast det. Nytt telegram.
Til general Ismay.
- Hva er det nå? - Deres sønn.
Vær rask, Randolph.
I går kveld sa de at jeg kanskje ble statsminister i dag.
Men det var i går.
La oss se hva som skjer i dag.
La oss se...
La oss se hva Neville gjør i dag.
Ja.
Takk, gutten min.
Ja. Hold det gående.
Hvor...
"Til general Ismay."
General Ismay. Ja.
Sawyers. Kan De bli kvitt dette?
Til general Ismay.
Etter dagens hendelser
er tiden kommet
for forberedelser...
Taster De på normalt vis?
Jeg kan ikke høre meg selv tenke.
Les.
"Til general Ismay."
"Etter dagens hendelser er tiden omme..."
Kommet! Ikke "omme"!
Himmel og hav, unge dame!
Jeg sa "kommet"!
Kommet! Les siste setning:
"Tiden er kommet".
- For... - "For".
- For... - "Mange, mange, mange..."
"Mange, mange, mange, mange". Hvor mange "mange", tosk?
Bare én "mange".
- For mange forberedelser. - "For mange forberedelser".
Enkel linjeavstand?
Ble De ikke instruert? Enkel linjeavstand...!
- Den var innstilt slik. - Så hvorfor fortsatte De?
Fanden ta!
Be Evans sende en som gjør det riktig straks!
Gå! Ut!
"Omme"!
- Han skjelte Dem ut! Gjorde han? - Nei.
- Han kan være et råskinn! - Jeg gjorde feil.
De var nervøs. Og han kan få det verste ut av en som vil hjelpe..
Nei, det er meg. Han er...
En mann! Som alle andre.
Kom nå.
- Kjære? - Krigskabinettet er sammenkalt.
Katten er under sengen igjen.
Elskede, kan jeg si deg noe du virkelig bør vite?
Jeg har merket at dine manerer har forverret seg.
Du er ikke så vennlig som før.
Du er blitt ubehøvlet. Sarkastisk, arrogant, uhøflig.
Gjelder det den nye piken?
- Blir du statsminister... - Det vet vi ikke.
Da må du ikke være mislikt.
Mer enn jeg allerede er?
Elskede, du står på terskelen til å få enorm makt.
Bare overgått av kongen. Slik makt forutsetter elskverdighet.
Og ro, om mulig!
Jeg vil at andre skal elske og respektere deg, slik jeg gjør.
Telegram til Mr. Churchill.
Jeg er ikke...
Den tyske hær invaderte Nederland og Belgia i morges, landveien
- og med fallskjermtropper. - Telegram.
Benelux-landene gjør motstand.
De allierte regjeringer er bedt om bistand.
Fra slottet.
Brussel sier at allierte tropper gir støtte.
100 krigsfly ble sett over Brussel,
og det meldes at i det første angrepet
ble flere hundre mennesker drept og såret,
og flere bygninger tilintetgjort.
Luftfartsdepartementet meldte for fem minutter siden
at tidlig i morges...
Takk. Miss...
Layton.
- Du skjelver. - Du også.
Du av opprømthet, jeg av skrekk.
- Dette har du ønsket hele voksenlivet. - Nei. Siden jeg var barn.
- Men vil folket ha meg? - Du må overbevise ditt eget parti.
Jeg får jobben fordi skipet synker. Det er hevn, ikke en gave.
Vis dine sanne evner. Ditt mot.
- Dårlig dømmekraft. - Ydmykhet.
- Jernvilje. - Sans for humor.
Nå, av sted.
- Vær... - Vær hva?
Vær deg selv.
Meg selv?
Hvilken "selv" bør jeg være i dag?
Makt burde man hatt som ung.
Da man var skarp. Da kroppen var sterk.
Vel, vel. Macduff, før an.
Når ungdom svinner, bruk visdom og forstand.
TIL FAR JULEN 1927
Man skulle knapt tro det var krig.
Vet De, jeg har aldri tatt en buss.
Sir?
Eller stått i kø for å kjøpe brød.
Jeg tror jeg kan koke egg.
Men bare fordi jeg har sett det gjort.
Jeg forsøkte å ta tunnelbanen én gang, under generalstreiken.
Clemmie satte meg av ved South Kensington stasjon.
Jeg gikk ned, men gikk meg bort!
Jeg kom rett opp igjen. Det var skrekkelig!
Hvorfor ikke Halifax? Jeg foretrekker ham.
Jeg ønsket Halifax.
Overhuset ønsket Halifax.
Kanskje Halifax ønsket Halifax.
Så hvorfor er jeg tvunget til å tilkalle Churchill?
Han er den eneste i partiet som har opposisjonens støtte.
Hans rulleblad er katastrofalt.
Gallipoli... 25000 døde.
Hans India-linje, Russlands borgerkrig, Gullstandarden,
tronfrasigelsen, og nå dette vågestykket i Norge.
- Hva mistet vi? 1800 menn? - Et hangarskip, to kryssere,
syv destroyere og en u-båt.
- Winston mangler dømmekraft. - Han hadde rett om Hitler.
Selv en stoppet klokke viser riktig to ganger daglig.
Marineminister Winston Churchill.
- Tidlig ute. - Ivrig.
Jeg godtar Deres avskjedsansøkning,
men De skal vite at jeg mener
at De er blitt brutalt behandlet.
Takk, Deres Majestet.
Denne vei, My Lord.
- Deres Majestet. - Mr. Churchill.
Jeg antar at De vet
hvorfor jeg har bedt Dem komme.
Sir, det kan jeg slett ikke tenke meg.
Det er min plikt å anmode Dem
om å påta Dem embetet som Storbritannias statsminister.
Vil De danne regjering?
Det vil jeg.
Godt.
Det var jo enkelt.
Ja, det var det.
Vi skal visstnok møtes jevnlig.
Ukentlig, er jeg redd. Hva med...
Hvordan passer mandager?
Jeg skal forsøke å være disponibel mandager.
- Klokken fire? - Da tar jeg en blund.
Er det tillatelig?
Nei. Men nødvendig, jeg arbeider til sent.
Ved lunsjtid, kanskje?
Lunsj? Mandager?
Deres Majestet.
Statsminister.
- God aften, mine herrer. - Velkommen til nummer 10!
Takk, sir.
Hva står på programmet?
Et glass Pol Roger.
- Skål! - Se hit, sir!
Dere skal få bilder.
- Statsminister. - Anthony.
- Hvordan er kongen? - Bekymret.
Han har aldri tilgitt
at jeg støttet hans brors ekteskap med Wallis Simpson.
Dere må bare møtes ukentlig.
Det er som å si at man bare må trekke en tann ukentlig.
Krigskabinettets sammensetning.
Hvem skal det bestå av?
Chamberlain, selvsagt.
Pastor Holy Fox.
Halifax.
- Du vil holde fiendene nær? - Mer enn det.
Uten dem vil partiet kvitte seg med meg.
Og det fåret i fåreklær, Attlee.
Kom, pappa. Alle venter.
Jeg kommer straks, kjære deg.
Jeg hørte at Lord Halifax ble tilbudt embetet først.
Jeg tviler.
Halifax ville aldri ha avvist det.
Han er en jarls fjerde sønn.
Fjerde sønner avviser ingen ting.
Gid embetet var blitt tilbudt i bedre dager.
- Oppgaven er enorm. - Jeg håper det ikke er for sent.
Jeg frykter at det er.
Vi må bare gjøre vårt beste.
- Hipp, hipp! - Hurra!
Himmel! For et skrekkelig syn.
- Vi skåler! - Ja, en tale.
- Ja. - Mor.
Min elskede ektemann.
Enkelte av dere vet vel ikke at jeg fikk kalde føtter før bryllupet.
Men siden jeg hadde hevet to forlovelser før jeg ble 21,
og kunne bli kjent som en vraker,
ville det ha tatt seg dårlig ut.
- Hør, hør. - Flaks for pappa.
Men årsaken til mine kalde føtter var at jeg visste,
allerede da, at han ville prioritere det politiske liv.
Tanken på alltid å komme i annen rekke, bekymret en ung pike.
Men slik ble det.
Og våre barn har også måttet slå seg til ro med det.
Vi har alle gjort det. Hver på sin måte.
Og i dag mottar vi vår belønning.
Beviset på at vårt lille offer var til samfunnets beste.
Skål for deres far,
min elskede ektemann,
statsministeren.
Statsministeren!
En skål for
ikke å rote det til.
For ikke å rote det til!
Belgia var et knep. De entret Frankrike via Ardennene.
- Krysset Meuse-elven på under et døgn. - Ingen kan klare det.
Tyskerne kan.
10. MAI
13. MAI
Se på Chamberlains lommetørkle. Vifter han, viser vi bifall.
Ellers forblir vi tause.
Statsministeren!
Nå får vi se.
Mr. Speaker.
Fredag aften
bemyndiget Hans Majestet meg
til å danne ny regjering.
Det var Parlamentets uttrykte ønske og vilje,
og nasjonens, at den skulle formes
på bredest mulig basis,
og at alle partier skulle inkluderes.
Hør, hør!
Et krigskabinett er sammenkalt.
Nei, rettelse.
Er blitt dannet.
Dannet.
Et krigskabinett er blitt dannet, med fem medlemmer.
Med opposisjonspartienes deltagelse representerer det
nasjonens enhet.
Les.
"De tre partiledere vil tjene enten i krigskabinettet"
"eller i høye embeter".
Etter denne overenskomst
ber jeg Underhuset støtte den resolusjon
jeg har fremlagt,
ved å vise sitt bifall
og erklære tillit til den nye regjering.
Frøken!
Jeg kommer ut i Adams drakt.
Vi må huske
at vi er på forstadiet
til en av historiens største kamper.
Og at mange forberedelser må iverksettes her hjemme.
Sir, jeg går til oppgaven
med ukuelighet og håp,
og sier til Underhuset, som jeg har sagt til regjeringens medlemmer:
Jeg har intet annet å love dere
enn blod, slit, tårer og svette.
SVETTE
Fremfor oss har vi en prøvelse av tyngste sort.
Fremfor oss har vi mange lange måneder med strid
og med lidelse.
Dere spør "hva er vår politikk?"
Jeg sier at den er å føre krig,
på havet, på land og i luften, med all vår makt
og med all den styrke Gud kan gi oss.
Å føre krig
mot et uhyrlig tyranni
som aldri er blitt overgått i de mørke annaler av menneskelig forbrytelse.
Det er vår politikk.
Dere spør "hva er vårt mål?"
Jeg kan svare med ett ord:
Seier!
Seier, koste hva det koste vil.
Seier, tross all skrekk.
Seier, hvor lang og hard veien enn måtte bli.
For uten seier
kan vi ikke overleve!
Forakt.
Ett sted må vi begynne.
To sjeler, én tanke.
"Vår politikk er å føre krig."
"Koste hva det koste vil. Ingen overlevelse."
Han er ute av stand til å si ordet "fred",
for ikke å snakke om å forhandle.
Det er skrekkelig å tenke at jeg aldri mer får se mitt land i fred.
Jeg har kreft.
Å, Neville.
Winston må fjernes fra embetet.
Får vi ham til å erklære at han nekter å vurdere fredsforhandlinger,
kunne vi to kanskje fratre.
Det ville tvinge frem mistillitsvotering.
Partiet kan ikke akseptere det.
Du er partiformann, for Guds skyld. Det ville gjøre det av med ham.
Og du ville si ja til å bli statsminister.
Med Winston borte, hvem vet?
Det viktige, Neville,
er at din politikk ville bli aktuell igjen.
Fred, og nasjonens beskyttelse.
Offisielt.
- Hva? - Han må offisielt erklære
at han nekter å ta del i fredsforhandlinger.
Vi må ha det skriftlig.
KRIGSMINISTERIET
Takk.
- Miss Layton. - God morgen.
Følg meg.
- God morgen. - Takk, sir.
Takk, ma'am.
- Hva skjer her? - Det er ikke De klarert til å vite.
- Toalett? - Bare for statsministeren.
Soverom, når det siste toget har gått fra Dem.
Ma'am.
Det er kartrommet. Ingen kvinner har adgang.
Hvilken avdeling er dette?
All indiskresjon her, og ute, om hva som foregår her,
er en forbrytelse som straffes med inntil to års fengsel
med straffarbeid.
- Er det klart? - Krystallklart.
Godt.
Det er krigskabinettrommet. Aldri...
Jeg mener ikke å være ubehagelig,
men sånn er reglene.
Dette er skrivestuen!
- God morgen, sir. - Damer.
Og her skal De være.
- Belgia og Nederland kan straks falle. - Og Frankrike?
Hele den franske 9. Armé, 200000 soldater, har kapitulert.
Alle?
Kapitulert. Desertert. På vill flukt.
Hele vår landstyrke, 300000 menn,
er på full retrett.
- Luftdekning for troppene våre? - Luftwaffe kontrollerer luften.
Vi har ikke fly nok til å utfordre dem.
Jeg anbefaler at våre dyrebare jagerfly
ikke kastes bort i Frankrike. De bør spares til eget forsvar.
Og vår marine er uvirksom, nøytralisert, ubrukelig.
Kommer flåten innenfor rekkevidde, angripes den intenst fra luften.
Deres fart er overveldende.
- Panservogner går raskt vestover. - De må stanse og fylle drivstoff.
Dette er ikke som forrige krig. De kan stanse på en bensinstasjon.
Bensinstasjon?
Veien til Paris ligger åpen.
Syv millioner er på flukt.
Vi kan vente Vest-Europas sammenbrudd innen få dager.
Bør folket få vite det?
Ikke ennå.
Vi må oppmuntre gamle venner til heltemodig motstand.
Frankrike må reddes!
Statsminister.
Kanskje De kan snakke engelsk?
Vi har overlevd kriser før,
.g jeg er overbevist om at vi overlever denne.
Hvordan planlegger dere motangrepet?
Det finnes ingen plan.
Dere må gå til motangrep.
Dere må.
Jeg tror ikke at dette
panserinnrykket er en virkelig invasjon.
Ikke?
Nei! Så lenge deres stridsvogner ikke støttes av infanteri,
er de bare små flagg
på et kart.
Tankmannskapene er ikke selvforsørgende.
I dette oppsiktsvekkende tankraidet nekter jeg å se
en virkelig invasjon!
Han er villfaren. Fullstendig villfaren.
Disse engelskmennene!
Han er en skuespiller.
Han elsker lyden av sin egen stemme.
Jeg elsker å lytte til ham.
Men vi må aldri adlyde hans råd.
Han har hundre ideer daglig.
Fire er gode, de andre 96 er direkte farlige.
Hans far var den samme. En stor taler, men...
Inntil syfilis tok vettet hans.
Nasjoner lider for fedrenes synder.
Min oppfatning?
Ved dette kritiske punkt for riket,
har vi en dranker ved roret.
Han våkner til en whisky,
drikker en flaske champagne til lunsj, en ny til middag.
Brandy og portvin ut i de små timer.
Jeg ville ikke låne ham en sykkel.
Konservativ, deserterer til liberalerne,
angriper oss i ti år, og blir konservativ igjen
da det passer ham.
Han står bare for én ting:
Seg selv.
Vi må kanskje skifte ham ut, Bertie.
Skifte ham ut?
Vi må kjempe for fred,
slik at alle landets folk kommer ut av krisen
med noe som kan kalles et hjem.
Slik taler en sann statsminister.
13. MAI
19. MAI
"Vil for Victory". For seier.
De må svare lordseglbevareren.
Si lordseglbevareren at jeg er forseglet i mitt lorthus.
Og jeg takler bare én dritt av gangen.
Sendingen er i kveld. Ikke spar meg.
Vær oppriktig.
Jeg tror ikke det.
Hva tror du ikke?
Du antyder at vi vinner, på et vis.
Vi gjør ikke det.
Nei. Men det vil inspirere dem.
- Winston, jeg vet... - Anthony.
Jeg skal fylle dem
med et motets sinnelag som de ennå ikke vet at de har.
Du ba om min oppfatning.
Jeg advarer mot det.
Cicero.
Cicero!
"I ugunstige omstendigheter..."
Et eller annet.
Den er ikke der jeg la den.
Clemmie!
- Cat! Clemmie! - Vi kan ikke betale regningene.
- Har du satt Cicero i hyllen? - Hørte du?
- Hva? - Vi er pengelense.
Ut!
Ut, alle sammen!
Jeg tør ikke å skrive en sjekk.
Da får jeg spare. Bare fire sigarer daglig.
Du er uutholdelig!
- Var det noe annet? - Ja! Min kjærlighet til deg.
Hvor mye har du drukket?
Jeg ser deg nå,
som første gang,
i 1904.
- Jeg sto bare der. Stum. - Mirakuløst. Jeg må ha vært vakker.
- Det gikk fire år før vi møttes igjen. - De gikk på et blunk.
Du manglet ikke beundrere.
Din fidèle serviteur, Sidney Peel.
- Begavet mann. - Lionel Earle.
Vidunderlig danser.
Og så, i Lady St Heliers middagsselskap.
Hvem dukket opp?
Pig.
Den selvsamme.
Er vi skrekkelig gamle?
Ja, jeg er redd du er det.
Din slubbert!
Kan du høre meg lese talen til aftenens sending?
Statsminister? Situasjonen i Frankrike.
Er vi på retrett?
Er Frankrike tapt?
"Se de spanske skip, som seiler ut av syne."
Sitt her,
ved skrivebordet.
Snakk sakte og tydelig
inn i mikrofonen.
Hvis De er klar, kommer presis klokken ni
det røde lyset på, og vi sender direkte til nasjonen.
Klokken ni, rødt lys,
De begynner. Ja?
Et øyeblikk.
Er vi klare, statsminister?
Et øyeblikk.
Vi sender direkte.
Et øyeblikk, for fanden!
Fire,
tre, to,
en.
Jeg taler til dere
for første gang som statsminister,
på et alvorlig tidspunkt for vår nasjons liv,
for vårt imperium, for våre allierte,
og fremfor alt for frihetens sak.
Voldsomme kamper raser i Frankrike og Flandern.
Tyskerne har, med en slående kombinasjon
av flybombing og pansrede stridsvogner,
brutt gjennom det franske forsvar
nord for Maginotlinjen.
Store kolonner panserkjøretøy
herjer i åpent lende
som den første dag eller to var uten forsvar.
FRANKRIKE: "VI HAR KONTROLL"
Men jeg har total tiltro
til den franske armé og dens ledere.
Bare en svært liten del av den prektige arméen
har vært i hard kamp,
og bare en meget liten del av Frankrike
er blitt invadert.
Side ved side
har det britiske og det franske folk rykket frem.
- "Rykket frem"...! - For å redde ikke bare Europa,
Hvordan våger han?
Men menneskeheten,
fra det hesligste og mest åndsfortærende tyranni
som har formørket og tilsmusset historien.
Men nå er vi alle forenet av ett bånd:
Å føre krig inntil seier er sikret,
og aldri å gi oss over
til trelldom og skam.
Hva enn prisen og smerten måtte bli:
Vi må seire,
og vi skal seire.
Godt gjort, sir.
Jeg syntes du var strålende.
I ti år har jeg vært den eneste som har sagt sannheten.
Inntil i aften.
Vi rykker ikke frem.
Det er kaos.
Vi er på full retrett.
Ville du tjene folket ved å frata dem søvnen og skremme barna?
- Selv om skrekken står for døren? - Fordi skrekken står for døren.
Det er tid nok for sannhet.
Vil BETYR VINNE.
Har du sett dette?
Hva ler dere av?
Statsminister.
Hva er det?
Kanskje...
Jeg vet ikke om De vet dette,
men måten De gjør seierstegnet på...
I fattige strøk betyr det tegnet noe annet.
- Hva betyr det? - Jeg vil helst ikke si det, sir.
Jeg ble tatt til fange av boerne.
Jeg satt i et sørafrikansk fengsel.
"Stikk det opp i rumpa."
Sir.
"Stikk det opp i rumpa"?
Slik De gjør det, sir.
Men hvis De snur hånden, går det fint.
Millioner mennesker bør ikke misforstå!
Så sant!
Stikk det opp i rumpa!
Deres Majestet.
Jeg vil ikke forstyrre.
Jeg hørte Dem i radioen.
Var jeg forståelig?
Folket må ledes, ikke forledes.
Ikke tvinges til å finne ut av det selv.
Jeg forstår. Var det alt, Deres Majestet?
Ja. Farvel, statsminister.
Farvel.
Jeg har visst nettopp fått en kongelig irettesettelse.
19. MAI
25. MAI
Klokken 20.00 i går kveld
hadde tyskerne omringet
60 britiske, belgiske og franske divisjoner.
Alle våre styrker, under Lord Gort, -
gjør retrett til franskekysten,
til Dunkirk, hvor vi ikke kan nå dem.
- Hvor mange soldater er fanget der? - Alle.
Alle landets profesjonelle soldater.
Og vi vet ikke hvordan vi kan redde dem.
General, sier De
at vi vil ha mistet hele den britiske hær
innen få dager?
Det stemmer.
De tyske styrker er totalt overlegne, og er bare 8 mil fra kysten.
De presser oss på havet.
Nei, tyskerne må ikke nå havet.
Ikke før vi har evakuert våre folk.
Ismay, hva sier De?
Vi har ikke særlig håp
om å få noen av våre styrker ut i tide.
Ikke én mann?
Vi kan da ikke være så totalt i deres vold?
Hva er vårt neste trekk?
Vil noen si noe?
Snakk!
Vi har en garnison i Calais. 40 km lenger vest.
- Hvor mange menn har vi der? - Omkring 4000.
Hvorfor sa De ikke det?
Vi sender dem mot tyskerne som rykker frem.
Det gir oss tid. Nazistenes fokus trekkes bort fra Dunkirk
mens vi evakuerer styrken sjøveien.
- Er det mulig? - Det ville bety et enormt offer.
4000 unge menn.
For å redde 300000.
- Hvem er garnisonens kommandant? - Brigadegeneral Nicholson.
Godt.
Informer ham om at det er avgjørende for landet
at hans garnison leder fiendens stridsvogner,
artilleri og fly bort fra Dunkirk. De må terge tyskerne,
og kjempe,
om nødvendig,
inntil tilintetgjørelse av hans kommandostilling.
Det er selvmord.
Statsminister,
- jeg har motforestillinger. - Hvem har ikke det?
Mot et unødig offer,
når det finnes et alternativ.
Hvilket alternativ?
Italia har tilbudt seg å megle i fredsforhandlinger med Tyskland.
Jeg antydet at om rikets frihet og selvstendighet ble garantert,
ville vi vurdere ethvert forslag.
Med Hitler i full kontroll over situasjonen.
- Ville han akte vår selvstendighet? - Det ville være til hans fordel.
- Det britiske imperium... - Eneste svar er å vise galningen
at han ikke kan erobre vår øy. Til det trenger vi en hær!
La Nicholson få vite at tyskerne ikke må nå havet.
Ikke før vi får våre gutter bort fra den helvetes stranden!
Jeg tar det fulle ansvar.
- Virkelig? - Ja, sir! Virkelig!
Det er derfor
jeg sitter i denne stolen!
Før De tar det fulle ansvar for 4000 unge menns død,
vil De sikkert vurdere alle muligheter.
Hva er dette?
Hva mener De, prinsipielt, om fredsforhandlinger?
Er det slik at De
utelukker muligheten for selv å delta i slike forhandlinger?
Jeg ønsker å snakke med Viscount Halifax og Mr. Chamberlain.
Alene.
Send ordren til garnisonen i Calais.
Bekreft at det er gjort.
Dere kan gå.
Dere, ut.
Bridges! Av sted!
Ut. Ut!
Winston.
Vi står overfor sikkert nederlag til lands,
tilintetgjørelse av hæren,
og nært forestående invasjon. Vi må være rasjonelle.
Vi er en sjøfarende nasjon.
Det har vi vært siden bronsealderen.
Kanalen er vår.
Den er vår vollgrav, vårt brystvern.
Tyskerne forstår seg ikke på vann større enn en innsjø.
Først må de nå frem til denne øyen, Edward.
Der menn, kvinner og barn, som vi har forsømt å beskytte,
- er forsvarsløse- - Hvis feil er det?
Mot den største armé verden har sett.
Når Frankrike faller, kan Tyskland øke flyproduksjonen.
Da har de den franske flåten også. Hva stanser Herr Hitler da?
Ord? Bare ord?
Vil De ikke diskutere fred, tvinges jeg...
Kan vi ikke la Edward
ganske enkelt møte Italias ambassadør Bastianini,
diskutere en mulig rolle som megler mellom oss og Tyskland,
og finne ut deres pris?
Sir.
OPPTATT
Mr. President.
Winston.
Franklin.
- Hvordan har du det? - Fint. Og du, statsminister?
Jeg er i god form.
Hør her.
Jeg ringer angående marinefartøyene deres.
Kunne dere låne oss
50 eldre destroyere?
Eller til og med 40.
Jeg har forhørt meg,
men jeg er redd det er umulig.
Nøytralitetsloven vi undertegnet, forbyr meg å handle fritt.
Jeg kan ikke ordne det. Jeg forsøkte.
Kan jeg...
Har jeg din tillatelse
til å sende et hangarskip
for å hente P-40 jagerflyene som vi har kjøpt av dere?
Mr. President.
Der er jeg i knipe igjen.
En ny lov forhindrer omskiping av militært utstyr.
Men vi har betalt.
Vi betalte for dem med pengene vi lånte av dere.
Jeg beklager virkelig.
Jeg trenger ikke å innprente
hvilke problemer Vesten står overfor
uten deres støtte, på et eller annet vis.
Jeg vet det.
Jeg tenker på dere dag og natt.
Kanskje vi kan...
- Mr. President. - Jeg mener...
Vi står overfor
de mest kritiske utsikter.
Vi kunne få flyene deres til 1-2 km fra Canadas grense.
Hvis dere sender over trekkhester fra Canada,
ikke noe motorisert,
kan dere trekke dem over grensen.
Hvordan lyder det?
Hester?
Sa du trekkhester?
Dere kunne vel dytte dem selv.
De har jo hjul.
Dere bestemmer.
Det kunne vi gjøre.
Statsminister?
Alt du kan gjøre på dette tidspunkt, Franklin,
ville bli satt stor pris på.
God natt, Winston.
Det er vel sent hos dere.
På flere måter enn du kan ane.
Statsminister.
Statsminister?
Få tak i admiral Ramsay for meg.
Ja, statsminister.
Sett meg over til admiral Ramsay.
Admiral Ramsay? Det er statsministeren.
Bertie?
Jeg håper jeg ikke vekket deg.
Langt ifra. Jeg leste Bibelen.
Utvandringen fra Egypt?
Hør her, Bertie. Vi må evakuere soldatene våre.
Marinen sier at med én krysser og seks destroyere,
og med Luftwaffe som har kontroll over luftrommet,
er vi heldige om vi får ut 10 %.
Jeg vil at du skal beordre samling av båter.
Båter?
Ja.
Sivile båter.
Så mange dere får tak i.
Longleys klipper, Fearnleys lystbåt.
Enhver fritidsbåt over 30 fot som kan nå Frankrike.
Bertie, er du der?
Ja vel.
Hjelp meg å organisere dette.
Vi må i det minste prøve å hente noen av karene hjem.
Jeg ber BBC sende ut ordren.
Godt.
Bertie, er du der ennå?
Sir.
Vi må gi operasjonen et navn.
God morgen, statsminister. Har De noe å si til leserne?
Mr. Churchill? Statsminister, er det noe De vil si?
Statsminister!
25. MAI
26. MAI
Hvordan klarer De å drikke om dagen?
Øvelse.
Jeg vil gjerne diskutere...
Jeg er blitt spurt om det skal legges planer
for å evakuere meg og familien
til Canada.
Hva er statsministerens oppfatning?
De må gjøre det De føler er riktig for Dem selv,
for Deres familie og for nasjonen.
Det er avgjørende at De overlever.
Statsministre
later til å komme og gå i et forbløffende tempo.
Deres posisjon i Parlamentet
er ikke sterk, sies det.
Mitt parti tok ille opp
måten Chamberlain ble fjernet på.
Mange andre tviler på meg. De vil ha Halifax.
Men hvorfor erstatte lirekassemannen med apen hans?
Lord Halifax er en nær, personlig venn av meg.
Jeg er uønsket.
Siden Gallipoli-felttoget stoler man ikke på meg.
Uønsket.
Kanskje fordi De skremmer folk.
Hvem?
De skremmer meg.
Nonsens.
Hva i alle dager kan være skremmende ved meg?
Man vet aldri hva De kan si.
Noe som smigrer, -
noe som sårer.
Jeg kan ikke tøyle mine følelser.
Jeg har en villskap i blodet
som jeg arvet fra min far.
Og fra min mor.
Vi manglet måteholdets gave.
Sto De Deres foreldre nær?
Min mor var glamorøs,
men kanskje litt for elsket.
Min far var som Gud:
Opptatt på andre kanter.
- Mine herrer. - Statsminister.
Jeg har bedt krigsministeren slutte seg til oss.
Neville, kan du...
Anthony.
Vi er selvsagt i en farefull situasjon. Men
den franske statsminister
forsikrer meg om at selv om noen tyske tanks har nådd havet,
er situasjonen generelt visstnok under kontroll. Hva nytt fra Calais?
Garnisonen angrep, ble tvunget tilbake, og er nå omringet.
De beskytes og bombes nådeløst.
60 % har falt.
Statsminister.
Spørsmålet om fredsforhandlinger.
Vi må stå fast.
Vise at vi akter å kjempe til siste slutt.
- Et fredstilbud viser svakhet. - Enig.
Blir vi slått,
ender det ikke verre enn om vi oppga kampen nå.
La oss unngå å bli trukket mot avgrunnen
av snakk om en forhandlet fred.
Avgrunn? Den eneste...
- Italia og Tyskland- - Eneste avgrunn...
ønsker å trekke oss inn i
- forhandlinger vi ikke kan bryte. - Nonsens. Bastianini sa...
- Jeg foreslår... - Eneste avgrunn...
Kan De slutte å avbryte meg mens jeg avbryter Dem?
I valg av krigskabinett
sørget jeg nøye for å omgi meg med gamle rivaler.
Jeg kan ha gått for langt.
Viscount Halifax, fremgangsmåten De foreslår
er ikke bare
nytteløs.
Den setter oss i livsfare.
Livsfaren er den romantiske drømmen
om å kjempe til siste slutt.
Hva er slutten,
om ikke alle tings tilintetgjørelse?
Det er ikke noe heroisk i å dø i kamp, hvis det kan unngås.
Det er slett ikke noe patriotisk i død eller hedersglans,
hvis sjansen for død er størst.
Det er ingen vanære i å forkorte en krig som vi klart taper.
Taper?
- Europa er fremdeles... - Europa er fortapt.
Og før våre styrker blir fullstendig tilintetgjort,
er tiden inne for å forhandle om de beste betingelser vi kan få.
Hitler gir ikke uhyrlige vilkår. Han kjenner sine svakheter.
- Han vil være rimelig. - Når skal vi lære?
Når skal vi lære?
Hvor mange flere diktatorer
må oppvartes, blidgjøres,
gode Gud!, tildeles enorme privilegier, før vi lærer?
Man kan ikke diskutere med en tiger når man har hodet i dens munn!
Statsminister!
Winston.
- I går ga De tillatelse. - Til...?
Et møte med Bastianini.
Jeg godtok en teoretisk drøfting av Italias pris. Intet mer.
- Ikke... - Godtar De ikke drøfting
av en fredsavtale, fratrer jeg.
Vær ikke absurd.
- De vet at jeg trenger Dem. - Jeg nekter å stå og se
en ny generasjon unge menn
dø som resultat av Deres overmot!
Og De vil at vi skal dø som lam!
- Var ikke Gallipoli nok? - Hvordan våger De?
Våre tropper ble slaktet i piggtråden i Flandern, og jeg så det.
En ny front,
der tyrkerne ble utflankert, var en seriøs militær ide.
Den kunne ha lykkes, hadde ikke
admiralene og flåtekommandanten somlet bort overraskelsesmomentet.
Valget er Deres.
Fredsforhandlinger innen 24 timer, ellers fratrer jeg.
MORFIN
Jeg sa det til ham.
Det rystet ham.
Det tror jeg nok.
Jeg ga ham 24 timer. Han går nok ikke med på det,
så jeg fratrer først. Deretter du, det er avgjørende
for å kunne stille mistillitsforslag.
Jeg kunngjør det.
Kongen støtter oss.
Statsminister.
Skal vi planlegge en tale til det fulle kabinettet?
Admiralitetet anmoder
alle eiere av motoriserte lystbåter
på mellom 30 og 100 fot
om øyeblikkelig å sende admiralitetet alle detaljer.
Til brigadegeneral Nicholson.
30. Infanteribrigade,
Calais.
Hver time dere fortsetter å eksistere,
er av uvurderlig hjelp
for våre styrker i Dunkirk.
Jeg har den høyeste beundring
for deres enestående forsvarsinnsats.
Men evakuering
vil ikke finne sted.
Jeg gjentar:
Vil ikke finne sted.
Undertegn.
Ta dette.
Kan jeg få gå?
Nei.
Hva er dette?
Ingen forteller oss noe.
Alt er konfidensielt.
Vi hører bruddstykker, det er verre enn uvisshet.
Hva ønsker De å vite?
Hvor mange menn vil overleve?
Bli med meg.
Jeg får ikke gå inn i kartrommet.
Nå får De det.
- Sitt ned. - Statsminister.
Tyskerne har tatt alle franske havner,
bortsett fra Dunkirk og Calais,
hvor Nicholsons garnison tiltrekker angrep
som sinker tyskernes fremrykning mot Dunkirk. Vi er omringet begge steder.
Vi prøver å fjerne skipsvrak fra havnen i Dunkirk,
for å kunne dokke båter som kan hente soldatene ut.
Men fiendefly angriper oss uavbrutt.
Vårt eneste håp i Dunkirk er tykt skydekke
som forhindrer angrepene. Men været er klart.
Selv da
blir jeg fortalt at det må et mirakel til
for å hente ut bare 10 %.
Fatt mot, Miss Layton.
Fatt mot.
General.
Hvor lang tid har de
hvis vi ikke redder dem?
En, eller muligens
to dager.
Nyheter fra Calais. 30. Infanteri.
De har slått retrett til byborgen. Som en siste, antatt håpløs motstand.
Ordren "hver mann for seg selv" er gitt.
- General Nicholson, telegram. - Takk.
Godt gjort, karer.
God innsats.
- Går det bra? - Ja, sir.
Går det bra, menn?
Men evakuering
vil ikke finne sted.
Jeg gjentar:
Vil ikke finne sted.
CALAIS HAR FALT
ANTALL DØDE OG SÅREDE ER UVISST
Gå til sengs, Pig.
Du må sove.
Gå din vei, Clemmie.
Sjansen til å gå fra deg er for lengst forbi.
Sentralen, hvilket nummer?
- Ramsay. - Et øyeblikk.
- Bertie? - Sir?
- Hvordan er responsen? - Det vil ta tid. For tidlig å si.
- Hvor mange båter så langt? - Winston, det vil ta tid.
Anmodningen om båter var ingen anmodning!
Det var en ordre!
26. MAI
27. MAI
- Miss Layton. - Sir.
Jeg må kontakte...
Kontakte...
Snakke med...
- Med? - Klokken 15.
Klokken 15, sir?
Ja.
Ja. Og be Bridges sammenkalle...
Å, Gud.
Krigskabinettet, klokken 15.
Takk!
Sir.
Fra Lord Gort i Frankrike.
Belgia har falt.
De kapitulerer ved midnatt.
Frankrike gjør snart det samme.
Det meldes at angrepsmetoden.
Tyskland kan benytte mot oss,
antas å være en flåte på inntil 200 raske motorbåter
med 100 mann i hver, i et stort lynangrep fra sjøsiden.
En betydelig fiendestyrke kan
ilandsettes mange steder langs kysten, samtidig
med luftangrep i innlandet.
Vi tror ikke at marinen eller flyvåpenet kan forhindre det.
Kan De gjenta det?
Vi må forberede oss på nært forestående invasjon.
Vi anbefaler at landet advares om faren vi står overfor,
og at alle mannskaper som kreves for å forsvare landet
mobiliseres
umiddelbart. Slå på lyset.
Takk, general.
Start alle forberedelser.
Protokollfør at jeg har hørt fra Italias ambassade.
De er villige til å megle mellom Storbritannia, de allierte og Tyskland.
Kanskje
tidspunktet
for at vi går inn for noe slikt, er...
Er når...
Når Tyskland har gjort
et mislykket forsøk på å invadere dette landet.
- Mislykket? - Jeg har intet annet valg enn å...
Winston!
De nekter å innse sannheten
om hvor prekær vår stilling er.
Hele vår armé står foran utslettelse.
Vi må forhandle om betingelser!
Anthony.
Det ser ut til at vi
ikke har noe annet valg
enn i det minste å vurdere
en forhandlingsløsning.
Hvis Hitlers fredsbetingelser krever
overherredømme over Mellom-Europa-
og tilbakeføring av visse tyske kolonier,
og han lar oss beholde
vår selvstendighet,
ville jeg være takknemlig
for å kunne løse disse
problemene.
Men det er usannsynlig
at han vil tilby noe slikt.
Men hvis jeg fikk vite hva tyskernes betingelser er,
ville jeg gå med på å vurdere dem.
Takk, statsminister.
Vi forbereder en diplomatisk note.
Jeg har begynt å undre,
i dagene som er gått,
hvorvidt det var
min plikt...
Min plikt.
Å vurdere...
Å vurdere
hvorvidt det var...
Var det alt for i aften, sir?
Hvorvidt det var min plikt
å inngå...
Inngå forhandlinger med.
HITLER ER UBØYELIG NÅDELØS I ANGREP
den...
Den korporalen.
Det barnet.
Det onde uhyret,
den slakteren, den
uhyrlige villmannen,
den onde husmaleren.
Husmaler.
Husmaler!
Hvor var vi?
Nå?
Jeg forsto Dem ikke, sir.
- De... - Ja?
De mumlet.
Mumlet.
De riktige ordene
vil ikke komme.
De kommer, sir.
Ingen ordlegger seg som Dem.
Deres kjæreste?
Min bror.
Hvor er han nå?
Han var på retrett til Dunkirk,
men han nådde aldri frem.
Hva er det?
Jeg ser bare på Dem.
Skal jeg lese det vi har?
Ja, takk.
"Jeg har begynt å undre"
"hvorvidt det var min plikt å vurdere forhandlinger"
"med..."
Med?
Jeg har stått
og tenkt muligheten for aldri å være her mer,
enten fordi jeg ikke lever, eller fordi slottet er borte.
Canada.
De må ta en avgjørelse.
- De kan herske i eksil. - Jaså? Skal det bli min skjebne?
Vet De hva? I dette øyeblikk er jeg sint.
Forbannet sint.
Elskede?
Elskede Winston.
Du har besøk.
En visitt.
Elskede, du bærer hele verdens byrde på skuldrene.
Jeg forstår.
Men din indre kamp
har forberedt deg nettopp på dette øyeblikket.
Din ufullkommenhet er din styrke.
Du er klok fordi du er i stand til å tvile.
Skal jeg slippe ham inn?
Hvem?
Kongen.
Hvilken konge?
Vår konge?
Er det ikke ham, så spiller han godt.
Mr. Churchill. Jeg håper De tilgir at jeg kommer så sent.
Deres hustru mente at det passet godt i aften.
- Skal vi sette oss? - Ja, vær så god.
- Vil De ha noe å drikke? - Nei.
Jeg har hatt
et besøk.
- Av? - Viscount Halifax.
Det later til at muligheten for en fredsavtale-
er dramatisk styrket.
Krigskabinettet formulerer et brev til Mussolini.
Ber ham om å megle i samtaler med Herr Hitler.
Da hadde Halifax rett.
- Hva er Deres oppfatning? - Jeg vil gjerne vite Deres først.
Gid jeg visste den selv.
Nasjoner som kjemper til de faller, reiser seg igjen.
De som føyelig overgir seg, er fortapt.
- Belgia? - Brutt sammen.
- Norge? - Nederland.
Frankrike, snart.
- Parlamentets sinnsstemning? - Frykt. Panikk.
Og De?
Er De ikke redd?
Det er jeg. Skrekkelig.
Støtten i krigskabinettet,
for motstandskamp,
har strandet.
Med det som utgangspunkt, taler jeg til Underhuset i dag.
De har min støtte.
Deres Majestet?
De har min støtte.
Jeg tilstår
at jeg hadde motforestillinger mot Dem.
Men om enkelte her i landet fryktet Deres utnevnelse,
så fryktet Hitler den mest av alle.
En som kan sette skrekk i det bestialske hjertet,
fortjener vår tillit.
Vi skal arbeide sammen. De har min støtte til enhver tid.
Bekjemp bøllene.
Jeg taler til Parlamentet.
Men uten støtte i mitt eget parti, må jeg be om fredsforhandlinger.
En gang ga De meg råd. La meg råde Dem.
Gå til folket. La dem veilede Dem.
Det gjør de vanligvis, stille og rolig.
Men si dem sannheten.
Usminket.
Om invasjon står for døren, om troppene er fortapt,
må folket være forberedt.
I enkelte saker
har jeg svært få mennesker
som jeg kan snakke åpent med.
Nå har vi kanskje hverandre.
- Og jeg skremmer Dem ikke lenger? - Litt.
Men jeg takler det.
27. MAI
28. MAI
Vi er klare. Mer eller mindre.
Mer eller mindre hva?
Gi meg et tall.
Alt i alt, 860 fartøyer.
Den største sivile flåte noen gang. Operasjon Dynamo venter på ordre.
Admiral,
iverksett Dynamo.
Måtte Gud beskytte dem alle.
Vi har mistet statsministeren.
- Vet De hvordan dette brukes? - Ja, sir.
- Hvordan kommer jeg til Westminster? - Westminster.
District Line østover, én holdeplass.
- Det lyder ikke vanskelig. - Nei, sir.
- Takk. - Takk, sir.
Notens tittel er "Forslag til henvendelse til Italia",
og den sier som følger:
"Hvis Signor Mussolini vil samarbeide med oss"
"om å besørge at alle europeiske spørsmål bilegges,"
"slik at de allierte staters trygghet og selvstendighet garanteres"
"og et grunnlag dannes for varig og rettferdig fred i Europa,"
"forplikter vi oss til øyeblikkelig diskusjon,"
"med løsninger som formål,"
"av de anliggender som hovedsakelig interesserer Signor Mussolini."
"Vi forstår at han ønsker en løsning"
"på visse middelhavsspørsmål."
"Hvis han konfidensielt vil avklare hva det gjelder,"
"vil Frankrike og Storbritannia straks søke å oppfylle hans ønsker."
Så dette er undergrunnsbanen!
Takk.
Har noen en fyrstikk?
Takk.
Hva stirrer dere på?
Har dere aldri sett statsministeren på undergrunnsbanen før?
- Hva er Deres navn? - Oliver Wilson, sir.
Deres yrke, Mr. Wilson?
- Murer, sir. - Murer!
Vi vil snart ha et stort behov for murere.
Forretningene tar seg opp!
Det går fremover.
- Hvor gammel? - Fem måneder, sir.
Han ligner Dem.
Frue, alle spedbarn ligner meg.
- Hva er Deres navn? - Mrs Jessie Sutton.
Mrs Sutton, det gleder meg.
Abigail Walker.
- Marcus Peters. - Marcus Peters.
- Agnes Dillon. - Agnes.
- Maurice Baker. - Mr. Baker.
- Alice Simpson. - Alice Simpson.
- Miss Margaret Jerome. - Å, en Jerome.
Min mor var en Jerome. Vi er nok i nær slekt.
Sitt ned, alle sammen.
Takk, Mr. Baker.
Hvordan-
har dere det?
Holder dere motet oppe?
Ja.
Det er bra. Vi trenger det.
La meg spørre dere om noe
som har tynget meg.
Kanskje dere kan gi meg et svar.
Dere, det britiske folk.
Hva er deres sinnsstemning?
Er den
trygg? Og hvis den er, hvor trygg?
- Veldig. - Enkelte sier at det er håpløst.
Håpløse saker er de eneste som er verdt å kjempe for.
Så sant!
La meg spørre dere: Hvis det verste skulle skje,
og fienden skulle dukke opp i gatene over oss,
hva ville dere gjøre?
- Kjempe. - Kjempe mot fascistene.
Med alt vi får tak i
- kosteskaft, om vi må. - I hver gate.
De får aldri ta Piccadilly.
Nei, de får aldri ta Piccadilly!
Hva om jeg sa dere
at vi kanskje,
hvis vi ber pent,
kan få svært gunstige betingelser av Mr. Hitler
hvis vi inngår en fredsavtale med ham nå?
Hva ville dere si?
- Aldri! - Aldri!
Aldri. Aldri!
Aldri.
Vil du aldri gi opp?
Nei. Aldri.
"Så talte tapre Horatius,"
"portvokteren selv."
"For hver en mann på denne jord"
"må en dag ta farvel."
"Og hvem kan vel dø bedre"
"enn i kamp, mot harde bud"
- "For forfedrenes..." - "For forfedrenes aske".
"Og tempelet til sin gud."
Gråter du?
Ja.
Jeg tuter mye.
Det får du venne deg til.
Hvilken holdeplass er dette?
Westminster, sir.
Westminster. Her skal jeg av.
Statsminister!
Sir.
Krigskabinettet. De venter, sir.
Jeg skal tale til det fulle kabinettet.
- Når? - Nå!
Jeg har ikke talt til dem siden regjeringen ble dannet.
- God dag, mine herrer. - Statsminister.
Jeg skal tale til mitt fulle kabinett,
og dere er alle velkomne til å bli med.
Kom an.
I ettermiddag
vil jeg tale til Underhuset
om vår nasjons sikkerhet.
I dette øyeblikk
formulerer krigskabinettet dokumenter
som erklærer villighet til å gå til fredsforhandlinger med Herr Hitler
via hans
lakei, Mussolini.
De siste dager har jeg vurdert meget nøye
hvorvidt det er min plikt
å vurdere å inngå forhandlinger med...
Med den mannen.
Men så
snakket jeg med
Oliver Wilson,
Mrs Jessie Sutton,
Mrs Abigail Walker,
Marcus Peters,
Maurice Baker.
Alice Simpson og Miss Margaret Jerome.
Tapre, gode, lojale borgere. De argumenterte meget sterkt
for at det er bortkastet å tro
at vi, om vi prøvde å slutte fred,
ville få bedre betingelser enn om vi valgte å kjempe.
Mr. Baker mente at tyskerne
ville kreve, med nedrusting som argument,
våre marinebaser og mye annet, og jeg tror han har rett.
Jessie Sutton talte for mange da hun sa
at hun tror vi ville bli en slavestat.
Med en britisk regjering som ville være Hitlers marionett.
En regjering styrt
- av en person som Mosley! - Nei. Nei!
Og jeg har, som dem, enda et spørsmål.
Et spørsmål jeg nå stiller dere.
Hvor ville vi være, etter alt det?
Enkelte kunne tjene på det.
De mektige kunne kanskje forhandle frem gode betingelser,
trygge bak sine landsens skanser,
der de ikke ser hakekorset
heist over Buckingham Palace!
Over Windsor!
Over disse bygningene!
Aldri!
Så jeg kommer til dere...
Jeg kommer til dere for å høre
deres oppfatning i denne alvorstunge stund.
Mine nye venner påpekte
at dere kanskje ville gjøre opprør
og kaste meg, om jeg et øyeblikk vurderte å forhandle eller kapitulere!
- Tok de feil? - Nei!
Takk. Da har jeg hørt dere.
Jeg har hørt dere.
Det later til at også dere er av den oppfatning
at om denne øys historie er ved sin ende,
så la den bare ta slutt når hver og en av oss
ligger på bakken, kvalt av sitt eget blod!
Bravo!
Da jeg ba om deres mening,
kom det en opinionsytring som, forsamlingen tatt i betraktning,
overrasket meg.
Det er ingen tvil.
Om at vi, hvis vi skulle vakle i vårt lederskap,
ville bli jaget fra makten.
Jeg vet nå at hver minister, på begge sider av dette hus,
er rede til å bli drept, og til å miste
sin familie og alle sine eiendeler,
heller enn å overgi seg.
Og i dette er de representative for nesten alle borgere.
Det er min oppgave, i de dager og måneder som kommer,
å gi uttrykk for deres synspunkt.
Det blir ingen fremforhandlet fred.
Og nå må dere gjøre det dere føler er riktig.
Jeg må forlate dere.
Jeg skal visstnok tale til Parlamentet.
Og jeg har ennå ikke skrevet ett ord av talen min.
Der har vi rakkerne.
- Tiny. - Sir.
- Miss Layton. - Sir.
Jeg trenger Dem.
Vi må fratre, og tvinge frem et mistillitsforslag.
La oss først slutte oss til våre kolleger i Underhuset.
Vi uttaler oss etter at statsministeren har talt.
Her er en kvinne som alltid er trett, -
hun avkreves meget, det er ikke lett.
Statsministeren.
Jeg vil nok en gang berøre spørsmålet om invasjon.
Jeg vil nevne at det aldri har vært noen periode,
i vår mange århundrer lange historie,
da en absolutt garanti for at en invasjon ikke kan finne sted
kunne vært gitt til vårt folk.
Hør, hør.
Men jeg er selv fullstendig trygg på
at hvis alle gjør sin plikt,
intet blir oversett
og de beste forberedelser blir gjort, slik de nå blir,
vil vi nok en gang vise at vi er i stand til å forsvare vårt hjemland.
Hør, hør.
Til å ri krigens storm av,
og til å overleve tyranniets trussel.
Om nødvendig, i mange år.
Om nødvendig, alene.
Det er uansett det vi skal prøve å gjøre.
Slik er beslutningen til Hans Majestets regjering.
Hver og en av dem.
Litt mer til høyre.
Slik er viljen til.
Parlamentet og nasjonen.
Hør, hør!
Det britiske imperium og Den franske republikk,
sammenknyttet i sak
og i nød,
vil forsvare fedrelandene til døden.
Støtte hverandre, som gode kamerater,
med hele sin styrke.
Hør, hør!
Selv om store deler av Europa
og mange gamle og navngjetne stater har falt,
eller kan falle,
i jerngrepet til Gestapo
og hele nazistregimets frastøtende statsapparat,
skal vi ikke svekkes eller briste.
Vi skal holde ut til siste slutt!
Hør, hør!
Vi skal kjempe i Frankrike,
vi skal kjempe til sjøs og til havs.
Vi skal kjempe med økende selvtillit
og økende styrke i luften.
Vi skal forsvare vår øy,
koste hva det koste vil!
Hør, hør!
Vi skal kjempe på strendene,
vi skal kjempe på landingsplasser.
Vi skal kjempe på markene
og i gatene.
Vi skal kjempe i åsene.
Vi skal aldri overgi oss!
Og hvis...
Og hvis,
hvilket jeg ikke et øyeblikk tror,
denne øy, eller deler av den,
var underkuet og sultende,
ville vårt imperium på den andre siden av havet,
bevæpnet og voktet av den britiske flåte,
føre kampen videre!
Inntil, med Guds vilje,
den nye verden, med all dens kraft og makt,
står opp for å redde
og frigjøre den gamle!
Bravo!
Seier!
Du endret oppfatning?
Den som ikke endrer oppfatning, endrer aldri noen ting.
Hva hendte der?
Han mobiliserte det engelske språk,
og sendte det ut i kamp.
NESTEN ALLE DE 300000 I DUNKIRK BLE HENTET HJEM
AV WINSTONS SIVILE FLÅTE
NEVILLE CHAMBERLAIN DØDE SEKS MÅNEDER SENERE
HALIFAX BLE FJERNET FRA KRIGSKABINETTET,
OG SENDT TIL WASHINGTON
8. MAI FEM ÅR SENERE
ERKLÆRTE DE ALLIERTE SEIER
SAMME ÅR BLE WINSTON UTSTEMT I PARLAMENTSVALGET
"SUKSESS ER IKKE EVIG, NEDERLAG ER IKKE FATALT"
"DET SOM BETYR NOE, ER MOT TIL Å FORTSETTE"
WINSTON CHURCHILL
NORSKE TEKSTER: KIM AAMOT